LÄHELLÄ KUOLEMAA
- Kauanko viivytte? - En tiedä. En kovin kauan.
Carol?
- Oletko sinä Michael? - Kyllä. Hauska tutustua.
- Olenko myöhässä? - Et toki.
- Brian puhui totta. Olet ihastuttava. - Kiitos.
Pöytä vapautuu kello 21. Otammeko lasillisen?
Olisin voinut noutaakin sinut.
Mitä turhia. Teen usein ylitöitä ja ajan mieluummin itse.
Näin sinulla on pakoauto valmiina. Sokkotreffit ovat pelottavia.
Brian on yrittänyt naittaa minua siitä asti, kun tuli firmaan.
- Oletko eronnut? - Leski.
- Anteeksi. - Ei se mitään.
Mitä sinä teet työksesi?
Olen ison firman kustannustoimittaja. Se ei ole kovin hohdokasta.
Luen usein illat pitkät käsikirjoituksia.
Olen tuntenut Connien monta vuotta.
Hän otti minut suojelukseensa eroni jälkeen.
Teen hänestä liikaa töitä.
Älä nyt pahastu, mutta miksi suostuit sokkotreffeihin?
En tiedä.
Kävin pari kertaa ulkona Connien ja Brianin kanssa.
Hän vaikutti mukavalta mieheltä.
Sitten Connie kertoi, että Brianin kollega on tulossa tänne-
- ja että olet paitsi hyvä asianajaja myös mukava mies.
Vetosin kiireisiini, mutta hän sanoi, että enpä menetä mitään.
Saisin pahimmassakin tapauksessa hyvän aterian.
- Voin taata, että ruoka on hyvää. - Mr Tarlow? Viesti teille.
- Minun täytyy käydä soittamassa. - Onko jokin hätänä?
Ei, asiakas vain hermoilee. Haluatko tulla mukaan? Se ei kestä kauan.
Se taisi kuulostaa epäilyttävältä. Voitjäädä odottamaankin.
Taidan tulla mukaan.
Kiitos.
- Onpa hieno huone. - Eikö olekin? Katsele vain paikkoja.
Hei, Tarlow täällä. Onko hän paikalla?
Oletko varma? Sain soittopyynnön. Kerro hänelle, että soitin.
Leo! Sain juuri äsken sinulta soittopyynnön.
Iltaa, Michael.
- Luulin, että olet New Orleansissa. - Päätin palatajo tänään.
- Olisin voinut soittaa. - Se ei ole enää tarpeen.
- Saammeko tulla sisään? - Tottahan toki. Anteeksi.
Tässä on asianajajani Michael Tarlow. - Jack Wootton.
Iltaa.
- Istukaa toki. Saako ollajuotavaa? - Ei kiitos.
Sinulla on ollut kiireitä. Miksi tulit Los Angelesiin?
Hion Gallwayn sopimusta. Saat paperit tällä viikolla.
Olisit voinut tehdä sen puhelimitsekin.
- Asiat on paras hoitaa kasvokkain. - Totta.
- Vaikutat oudon hermostuneelta. - Enän toki.
- Kuinka voin olla avuksi? - Tarvitsen neuvojasi.
- Niistähän minulle maksetaan. - Nimenomaan.
Eräs mies tekee töitä minulle. Luotin häneen.
Mikä on ongelman nimi?
Hän joutui sijoitustensa vuoksi taloudellisiin vaikeuksiin.
Sijoitusten arvo romahti, ja hän velkaantui korviaan myöten.
Hän ei kertonut minulle vaikeuksistaan.
Hän ei pyytänyt apua mieheltä, joka luotti häneen.
Hän vain vei rahani. Hyvin paljon rahojani.
Hän toimi taitavasti, joten sitä oli vaikea huomata.
Tarvitsen siis neuvoasi. Mitä tekisin hänen kanssaan?
- Leo... - Mitä mieltä olet? Mitä itse tekisit?
- Sinä et ymmärrä... - Kyllä ymmärrän.
- Voin selittää. - Hyvä. Sitä toivoinkin.
- Asia ei ole niin kuin luulet... - Älä valehtele minulle.
Olin epätoivoinen.
Otin tililtä rahaa, jotta pystyin maksamaan lainani.
- Olisin maksanut ne takaisin! - Olen hyvin pettynyt sinuun.
Sinun täytyy uskoa! Olisin maksanut ne takaisin, Leo.
Älähän nyt. Pelkäätkö, että teen sinulle pahaa?
Vaikka olimme läheisiä ja vaikka petit luottamukseni-
- en voisi tehdä sinulle pahaa.
Me teemme nyt niin, että sinä palaat New Yorkiin.
Joku muu hoitaa Gallwayn sopimuksen. En enää asioi kanssasi.
Maksat velkasi korkoineen.
Jos joudut sen vuoksi myymään hienon asuntosi ja taulusi, myyt ne.
Maksat velkasi. En enää koskaan puhu kanssasi.
Olit oikeassa. Asiat todella hoituvat parhaiten kasvokkain.
Hyvästi, Michael. Älä suotta nouse.
Muuten, Michael...
Minä valehtelin.
ALAMAAILMAN LAKIMIES SURMATTU
Haloo.
Caulfield.
Mitä?
Kuinka pian pääset tänne? Viisi minuuttia on liikaa.
- Hänellä on tapaaminen. - Olkoon.
- Huomenta. Tulkaa toki sisään. - Tässä on ylikonstaapeli Benti.
Tämä taas on apulaispiirisyyttäjä James Dahlbeck.
Keskustelimme huomenna alkavasta oikeudenkäynnistä.
Sen vuoksi oveni oli kiinni. Tätä sanotaan kokoukseksi.
Muistatko Tarlow'n kylpyhuoneesta löydetyt sormenjäljet?
- Niitä ei löytynyt. - Ei Kaliforniasta.
- Benti on penkonut asiaa. - Kunnioitettavaa.
Ole hyvä. Hanki minulle kehumiset.
Jäljet kuuluvat Carol Hunnicutille-
- joka pidätettiin mielenosoituksessa 1981.
Hän ei ole ollut töissä Tarlow'n kuoleman jälkeen.
- Kiehtovaa. - Odota vielä hetki.
Meille soitettiin kaksi päivää murhan jälkeen.
Eräs Constance Billings ilmoitti ystävänsä kadonneen.
Hän ei tehnyt ilmoitusta vaan arveli ystävän matkustaneen jonnekin.
Hän mainitsi vain ystävänsä etunimen: Carol.
- Pysytkö kärryillä? - Nipin napin.
Menin tapaamaan Constance Billingsiä heti aamulla.
Ilman aamukahviajäänyt ihminen puhuu helpommin.
Hän ei halunnut puhua, ei tiennyt mitään-
- ei muistanut mitään ja pelkäsi kuollakseen.
Lupasin suojella häntä, jos hän auttaisi.
Hän murtui hetkessäja kertoi kaiken.
Hunnicutin sormenjäljet olivat lasissa-
- koska hän oli huoneessa, kun Tarlow tapettiin. Hän näki kaiken.
Jajuttu sen kuin paranee.
Huomattavastikin. Arvaa, kuka oli ampujan seurassa.
- Ei kai? - Leo Watts omassa persoonassaan.
Nainen oli viereisessä huoneessa ja näki kaiken.
- Kukaan ei tiedä hänestä. - Missä hän on?
Häipynyt. Hän soitti ystävälleen ja kertoi olevansa elossa.
Hän piileskelee mökissä jossakin korvessa.
- Jumala on olemassa. - Uskomatonta.
Käymme hakemassa hänet lentokoneellaja helikopterilla.
YIlätämme Leon. Minä kätken naisen, ja sinä hankit pidätysmääräyksen.
- Oletko varma, että hän puhuu? - Olen.
Lupaan hänelle uuden asuinpaikan. Kyllä hän puhuu.
- Eikö häneltä pitäisi kysyä ensin? - Mökillä ei ole puhelinta.
- Missä se on? - Kanadassa.
En voi antaa lupaa noin suuriin kuluihin kysymättä esimiehiltäni.
Tajuatko, että saisimme Leo Wattsille murhatuomion?
- Minun on silti kysyttävä lupa. - Mikä sinua vaivaa?
- Ei mikään. - Miksi teet taas näin?
Hän livahti viime vuonnakin, kun vetosit byrokratiaan.
Sait "todisteesi" linnakundilta, joka olisi kavaltanut äitinsäkin!
Hän yritti sitäkin, mutta äiti oli kuollutjo 10 vuotta sitten.
Haluatko pitää asiasta lehdistö- tilaisuuden? Nehän kiihottavat sinua.
Pääsisit iltauutisiin. Olisitko sitten tyytyväinen?
Tehtävämme ei ole hankkia vapauttavia tuomioita.
Minä toimin sääntöjen mukaan, pidätpä siitä tai et-
- enkä sivumennen sanoen pidä vihjailustasi tippaakaan.
Tule.
- Me lähdemme. Nyt heti. - Ette ilman minun lupaani.
- Miksi lennämme näin matalalla? - Maa vain on korkealla.
- Katso, nyt olemme korkealla. - Inoan näitä vehkeitä.
Tuulen puoleisen rinteen ilmavirrat tärisyttävät hiukan.
- En halua kuulla enempää. - Mutta maisema on ainakin komea.
- Maisemia näkee postikortistakin. - Olemme kohta perillä.
Minkähän näköinen hän on?
Sama se minulle, mutta hän liikkuu huonossa seurassa.
Jos putoamme, meitä ei löydä kukaan muu kuin hirvet.
Näkeekö lentäjäpojumme, seuraako meitäjoku?
Kuka muka? Kotkatko?
Tuolla se on.
Pidä moottori käynnissä.
Lämmin.
Miss Hunnicut! Olen Dominick Benti Los Angelesin rikospoliisista.
Mukanani on apulaissyyttäjä Robert Caulfield.
Te olette siellä. Voimme odottaa koko päivän-
- mutta täällä on niin kylmä, etten haluaisi.
Saanko nähdä paperinne?
- Mitä tahdotte? - Tiedätte hyvin.
En todellakaan tiedä.
Haluamme teiltä todistajanlausunnon näkemästänne murhasta.
En ole nähnyt yhtään mitään.
- Miten löysitte minut? - Constance Billingsin avulla.
Minulla ei ole mitään kerrottavaa.
- Olisiko teilläjuotavaa? - Olette virantoimituksessa.
- Juon vain virantoimituksessa. - Mistä tiedän, keitä olette?
- Näitte paperimme. - En erota aitoa väärennetystä.
Jos aikoisimme vahingoittaa teitä, olisimme tehneet sen jo.
Liedellä on kahvia.
- Onko olutta? - Ei!
- Hieno paikka. - Täällä ei tosiaan ole olutta.
Haluamme teiltä todistajanlausunnon.
En nähnyt mitään, en tiedä mitään enkä tule todistamaan.
- Olettepa te joustava. - Enkö olekin? Voisitteko poistua?
- Ette taida ymmärtää asemaanne. - Ymmärrän oikein hyvin.
Suojelemme teitä. Täältä teidät löydetään.
Kellään ei ole mitään syytä etsiä minua. En aio todistaa.
- Minulla on teille haaste. - Näyttäkää.
- Voin hankkia sen. - Lähtekää nyt.
Petätte itseänne. He tulevat varmasti.
Voitte sanoa, että ette toimita Leo Wattsia kaasukammioon.
Luuletteko, että he sanovat siihen: "No sepä hyvä" ja lähtevät pois?
- He eivät löydä minua. - Mekin löysimme.
Otan sen riskin.
- Missä auton avaimet ovat? - Pöydällä.
- Täällä ei varmaan ole takaovea. - Ei.
- Entä ikkunoita? - Kylpyhuoneessa on.
Konttaa matalana ikkunan luo ja odota minua siellä.
Nyt!
Kenenkään ei pitänyt tietää, missä olen.
En tiennyt, että meitä seurattiin.
Eikö teikäläisten kuuluisi tietää sellaisetjutut?
- Missä on lähin kaupunki? - Noin 13 km päässä.
- Missä rautatieasema on? - Alle kilometrin päässä.
Mentiin!
- Missä on lähin iso kaupunki? - Anteeksi mitä?
- Kaupunki, jossa olisi lentokenttä. - 150 km täältä itään.
- Minne tuo juna menee? - Länteen tietysti.
Vancouver on iso kaupunki. Juna menee sinne.
- Milloin se on perillä? - 10.40 huomisaamuna.
Pilailetteko? Ilmeisesti ette...
- Otan vaunuosaston. - Vain toisessa luokassa on tilaa.
Tarvitsen vaunuosaston.
Aamulla lähtevässäjunassa voi olla paikkoja...
Minun on päästävä tähän.
Sitten en valitettavasti voi auttaa.
Minun on päästävä makuulle, jos supistukset alkavat uudelleen.
Vauvan pitäisi syntyä vasta parin viikon päästä.
- Älä hätäänny... - Anteeksi. Kuulin puheenne.
Tarvitsette vaunuosastoa enemmän kuin me.
- Emme voisi... - Voittehan. Tiedän, millaista tuo on.
- Onko tämä ensimmäisenne? - On. Kiitos teille.
Maksan teidänkin lippunne.
- Onko junassa puhelin? - Valitettavasti ei. 195 dollaria.
Vaunu 564, osasto A. Se on viimeinen vaunu.
Selvä, kiitos.
Nouse junaan äläkä odota minua.
Lukitse osaston ovi äläkä päästä ketään sisään.
He eivät ole vielä nähneet sinua.
Pidä kiirettä.
- Suurkiitokset. - Pitäkää hyvää huolta rouvastanne.
- Joku on nyt erehtynyt osastosta. - Ilmeisesti te. Tämä on meidän.
- Oletteko varma? - Tietysti. Voisitteko poistua?
- Konduktööri opasti minut tänne. - Mahdotonta. Tämä on meidän.
- Näyttäisittekö lippunne? - Näyttäkää itse.
- Ne ovat vaimollani. - Ehkä hän on oikeassa vaunussa.
Tämä on minun poikani, ei teidän vaimonne. Olkaa hyväja poistukaa.
Äijä valehtelee.
Suokaa anteeksi. Minulle käy aina näin.
Hukkasin kerran autonikin.
Unohdin tykkänään, minne olin pysäköinyt sen.
- Tiedättehän, millaista se on. - En! Menkääjo.
Tottahan toki. Anteeksi.
- Onko tämä vaunu numero 564? - Ei.
Sitten tein sen taas. Minun paikkani on vaunussa 564.
Menkää sitten ihmeessä sinne.
- Satutteko tietämään, missä se on? - En satu.
- Hän on junarosvo. - Mitä minä tekisin junalla?
- Onko sinulla pyssy? - Kysyn konduktööriltä.
- Hän tietänee, missä vaununi on. - Uskoisin niin.
Etsin hänetja kysyn, missä vaunu 564 oikeastaan on.
- Erinomainen ajatus. - No sitten... Anteeksi häiriö.
- Hyvää matkaa. - Kiitos samoin.
Minä täällä. Caulfield.
- Miten menee? - Paremminkin on mennyt.
- Odotammeko vieraita? - Kahta. He löytävät tänne pian.
- Jään pois seuraavalla asemalla. - Ei käy. Olisimme helppoja maaleja.
- Miksi puhut monikossa? - Aioitko lähteä yksin?
Olemme keskellä korpea. Vilkaise ulos ikkunasta.
Tuolla onkin helppo taivaltaa.
- Täällä pystyn suojelemaan sinua. - Jouduin vaaraankin sinun takiasi!
Minä en ole tyhmä, mr Caulfield.
En selviä hengissä, jos pysyn tässäjunassa.
Hyvä poliisi antoi jo henkensä, jotta saisimme sinut Los Angelesiin.
- Lupaan saattaa sinut perille. - Mikä helpotus!
- En taida pitää sinusta. - Etkö viekään minua Pariisiin?
Puhuisitpa yhtä paljon oikeudessakin.
Etkö kuullut, että en aio tulla todistamaan?
Etkö käsitä? Heillä oli konepistoolit. He tappavat sinutjoka tapauksessa.
Meillä on kaksi valttikorttia: He näkivät minut mutta eivät ehkä sinua.
- Ja mitä muuta? - Ja...
- Meillä on yksi valttikortti. - Ja sinä suojelet minua.
- Kuka siellä? - Konduktööri.
- Mitä asiaa? - Anteeksi, että häiritsen.
Eräs herra on kadottanut salkkunsa.
Kantaja on saattanutjättää sen johonkin vaunuosastoon.
- Tutkimme koko vaunun. - Täällä se ei ole.
- Voitte toki tulla katsomaan. - Kiitos.
- Sitä ei tosiaan näy täällä. - Ei.
- Se on varmasti tässä vaunussa. - Ei välttämättä.
Jatketaan etsimistä. Anteeksi, että häiritsimme.
- Hän palaa vielä. - Niin palaa.
- Miten estämme sen? - Emme mitenkään.
- Järjestänkö jotain tarjottavaa? - Teet täsmälleen niin kuin sanon.
- Anteeksi. En katsonut eteeni. - Ei se mitään.
Vastapuhelu James Dahlbeckille. Nimeni on Caulfield.
- Missä hemmetissä sinä olet? - Junassa. Meitä seurattiin.
- Benti on kuollut. - Ei voi olla totta.
Larner yrittää haitata työtäni.
- Olet väärilläjäljillä... - Tämä on jo toinen kerta.
- Se ei ole enää sattumaa. - En osaa sanoa mitään...
Kuuntele sitten. Perässämme on kaksi miestä.
Ainakin toisella on konepistooli. Hän ampui helikopterin alas.
Miehet ovat junassa. He eivät ole nähneet naista-
- mutta tuntevat minut. Emme voi jäädäjunaan.
- Missäjuna on? - Se saapuu Vancouveriin kello 10.
- Emme voi piileskellä niin kauan. - Mikä on seuraava asema?
Monashee. Tulemme sinne puoliltaöin.
Piileskelkää sinne asti. Lähetän jonkun teitä vastaan.
- Älä puhu Larnerille mitään. - En puhu.
- Koettakaa kestää. - Yritetään.
Hän lähti.
Vaihdetaan vaunua. Täällä käy liian kova vilske.
Meitä tullaan vastaan seuraavalle asemalle keskiyöllä.
Pääsemme pois tästäjunasta.
Ammattilaiset eivät ammuskele silmittömästi.
He jäävät kiinni, jos alkavat riehuajunassa.
Heidän täytyy löytää sinut ja tehdä se siististi ja vaivihkaa.
Olet turvassa niin kauan kuin pysyt piilossa.
Tässä ei ole mitään hätää. Luota minuun.
Usko nytjo, että en tule Los Angelesiin.
- Onko sinun nälkä? Haen jotain. - Ei ole.
Lukitse ovi äläkä päästä ketään...
- Minun ei ole nälkä. - Sinun täytyy syödä.
- Sitten menen itse. - Mitä?
Vaarannat minutjoka kerta, kun poistut täältä.
He eivät tunne minua. On parempi, että menen itse.
Entäjos tuntevatkin? He saattoivat nähdä sinut.
Sormenjälkitietojen mukana saattoi tulla valokuva.
- Et lähde pelkästään ruoan takia. - Lukitse ovi perässäni.
- Mitä saisi olla? - Olut.
- Mitähän merkkiä? - Sama se. Valitse sinä.
Tuhannesti anteeksi! Sattuiko sinuun?
Se oli vain jalkani. Minulle kasvaa viikossa uusi.
- Olen niin kömpelö. - Tämäjuna vain heiluu.
Minulle sattuu tällaista yhtenään.
- Anteeksi taas. - Ei tämä mitään. Se oli samajalka.
- Saanko tarjotajotain? - Älä suotta.
Haluan ehdottomasti tarjota. Olen kömpelö mutta en rahaton.
En ole niin vapaamielinen.
Tuo minulle samanlainen. Maksan molemmat. - Pistä rahasi piiloon.
- Eihän se ollut vaikeaa? - Ihan kuin olisin jokin julkkis...
- Minä olen Kathryn Weller. - Robert Caulfield.
Et näytä tyypilliseltäjunamatkustajalta.
Miltä sellainen näyttää?
- Kärsivälliseltä. - Matkustan ensi kertaajunalla.
- Pidä loput. - Kiitos.
- Kuljetko sinä usein junalla? - En oikeastaan.
Kävin kokeilemassa vesihiihtoa mutta en pysynyt pystyssä.
En ihmettele.
- Pelkään lentämistä. - Minua se ei haittaa ollenkaan.
Minulla ei ole kiire. Aikaa minulla ainakin riittää.
- Ja kuulemma myös rahaa. - Avioerojuristini osasi asiansa.
- Keskeytinkö jotain? - Et toki. Suo anteeksi.
Yhteisen omaisuuden malja.
Tarkemmin ajatellen ansaitsin sen.
- Matkustatko yksin? - Kyllä.
- Kauanko olitte naimisissa? - Kuusi vuotta.
Hän vain ilmoitti lesesämpylänsä ääressä haluavansa "löytää itsensä".
Seisoin siinä kofeiiniton kahvi kädessä-
- ja kysyin, söisikö hän aamiaisensa ennen kuin lähtisi etsimään.
Ennen kuin huomasinkaan hän vei popcornkoneensaja kuntopyöränsä-
- ja muutti yhteen 23-vuotiaan tarjoilijansa kanssa.
Aika hyvin eksyneeltä mieheltä, ja tarjoilijoitahan hänellä riittää.
- Minun täytyy lähteä. - Anteeksi. Lörpöttelen liikaa.
- Tämä ei johdu sinusta. - Ymmärrän.
En ikävä kyllä voi selittää, mutta se ravintoloitsijasi on järjiltään.
- Tämä ei taida onnistua. - Minä voin peruuttaa.
Vaunuja ei ole tehty minun kokoisilleni.
Vain ruokakauppiaat pitävät lihavista.
- Löysittekö jo salkkunne? - En vielä.
- Ettekö te istu junan etuosassa? - Kyllä vain. Taisin erehtyä.
- Täällä menee helposti sekaisin. - Kiitos.
En tee teille pahaa.
Anteeksi.
- Sinun kuuluisi sanoajotain. - Mitä?
- Jotain lohduttavaa. - Hyvin tässä käy.
Kiitos. Tuntuu jo paljon paremmalta.
Tulemme kohta asemalle. Sitten olet turvassa.
Toivottavasti joku on löytänyt Bentin.
- Häntä ei saisi jättää sinne. - Ikävää, että menetit ystäväsi.
Ei hän oikeastaan ollut ystäväni. Tapasin hänet vasta äskettäin.
Se torvi olisi päässyt eläkkeelle kahden vuoden päästä.
- Otan osaa. - Niinkö?
Junassa on kaksi miestä, joista toinen tappoi poliisin ja lentäjän.
En nähnyt helikopteriin. Kumpikaan meistä ei voisi tunnistaa heitä-
- mutta he ne ovat.
He ovat Leo Wattsin miehiä, enkä mahda heille mitään.
He saavat syytteen korkeintaan liputta matkustamisesta.
Bentin arkku on peitetty lipulla. Poliisit ovatjuhlapuvussa.
Hänen kuvansa on aseman seinällä. Tapausta kauhistellaan.
Lentäjän hautajaiset eivät ole yhtä komeat. Arkulla ei ole lippua.
Kaksi vaimoa tarjoilee ruokaa. Kaksi ryhmää lapsia yrittää olla reippaita.
He kuolivat noutaessaan sinua Los Angelesiin-
- ja heidän murhaajansa jäävät rangaistuksetta-
- ellet todista heidät lähettänyttä miestä vastaan.
Kaksi vuotta eläkeikään...
Torvi.
Älä sytytä valoa.
Eipä täällä mitään armeijaa näy.
He eivät kai halua herättää huomiota. Odota täällä.
Älä tee mitään vaan pysy piilossa.
Haen sinut, kun kaikki on selvää ja näyttää turvalliselta.
- Ja... - Tiedän. Lukitsen oven.
Oletteko te Caulfield?
Nigro ja Loughlin Kanadan ratsupoliisista.
- Eikö muita lähetetty? - Tämä on aika syrjäinen paikka.
- Vai ratsupoliisista? - Ratsastamme enää turistien huviksi.
Hevosissa ei ole ilmastointilaitteita.
Ei seistä tässä pitempään kuin on tarpeen. Missä nainen on?
Hän on vieläjunassa. Kätkin hänet.
Junassa on pari miestä, jotka voisi pidättää 3-14:stä.
Viedään nainen turvaan. Ne 3-14:t eivät pääse pakoon.
Heidät voidaan pidättää seuraavalla asemalla.
- Se on varmaan viisainta. - Hae nainen, niin lähdetään.
Tämä on tosi hölmöä, mutta en voi oikein hyvin. Vatsa vihoittelee.
Poikkean vielä vessassa.
- Oletko tosissasi? - Täysin tosissani. Tulen kohta.
Onko siellä kaikki hyvin?
Caulfield?
3-14 tarkoittaa itsensäpaljastajaa. Et ole poliisi.
Haista paska.
Pääset hengestäsi.
- Oletko kunnossa? - Olen. Olipa se tipalla.
- En huomannut, ettäjuna lähti. - Olisit voinut kuolla.
- Se oli typerää. En tee sitä toiste. - Toivotaan niin.
Kuule...
Tai antaa olla.
Minulla on ehdotus, joka kiinnostanee teitä.
- Saako ollajotain? - Mitä haluaisitte? Minä tarjoan.
Kahvia ystävälleni, minulle 7&7 ja kollegalleni viski.
Luulin, että hän joisi cocktaileja.
Häntä on turha yrittää ärsyttää. Hän osaa työnsä kuten minäkin.
Minulle tämä on työtä, hänelle hupia.
Päivät sujuvatkin mukavammin, jos pitää työstään.
Kuten sanottu, minulla on ehdotus.
- Paljonko apulaissyyttäjä ansaitsee? - Riittävästi.
- Epäilen. - Harkitsetteko alan vaihtoa?
En. Yritän hieroa sopimusta, jonka kumpikin voisi hyväksyä.
Hän ehdottaa, että tekisimme kaupat.
- Osaako hän puhua? - Osaa. Joskus hyvin vakuuttavasti.
Tästä tulee hauskaa.
- Pitäkää vaihtorahat. - Kiitos.
Työnantajani ovat päättäneet saada sen naisen.
Hän on teillä, joten kysymys kuuluu, paljonko haluatte.
Mikä nainen?
Löydämme hänet kyllä. Suosittelen, että alistutte väistämättömään.
En tiedä, ketä tarkoitatte. Hukkasitte ensin salkkunne ja nyt naisen.
Olisitte vähän huolellisempia.
Työnantajillani on paljon pelissä. He ovat hyvin määrätietoisia.
Kiintoisa työnantaja. Tarjoaako firma hammashuollon?
Summa vastaa 10 vuoden palkkaanne kulutililtä kavalletut mukaanlukien.
- En tee sellaista. - Rehellinen mies.
10 vuoden palkka. Ette rikastu niin paljon 30 vuodessakaan.
- Ette ehkä edes elä niin pitkään. - Totta.
Riittää, että osoitatte häntä ja käännätte selkänne.
Saatte paljon rahaa vähällä vaivalla ja mitättömällä riskillä.
Toimikaa normaalisti. Me hoidamme kaiken.
Tarjous ei ole voimassa pitkään. Löydämme hänet itsekin.
Vielä eräs asia ennen kuin päätätte.
Näytä se hänelle, Jack.
- Tiedättekö, mikä tämä on? - Te kai kerrotte sen.
Junan viestilaitteet ovat menneet epäkuntoon. Harmillista, eikö vain?
Lisäksi huomautan, että asemalla odottaa melkoinen joukko ihmisiä.
He ovat erilaisia kuin me, jotka emme pidä voimakeinoista.
Olemme ammattilaisia.
Emme halua tehdä mitään ikävää junassa, josta ei pääse pois.
Perillä odottavat miehet ovat asia erikseen.
He eivät yksinkertaisesti päästä teitäja naistajunasta.
Perehdyin taustaanne. Loistitte sekä opinnoissa että armeijassa.
Olette kuuleman mukaan pätevä syyttäjä-
- mutta myös suurisuu, jolla on paljon vihamiehiä.
- Ette koskaan pääse piirisyyttäjäksi. - Harmillista.
Pysytte apulaisena, koska olette joko rikas tai liian arka.
Siihen on kolmaskin syy.
En pidä teikäläisistä enkä etenkään pomostanne.
Minusta on kivaa pistää teidät vankilaan.
Puolustaisin teitä, jos haluaisin rahaa, mutta se ei tuntuisi kivalta.
Haluan nähdä teidät hikoilemassa, kun tuomari julistaa päätöksensä.
Haluan nähdä Leo Wattsin siinä tilanteessa.
Minun puolellani salia on huonompi palkka mutta parempi ilma.
Tarjoukseni muuttaisi koko elämänne.
Älkää vain väittäkö, ettei se houkuttele.
Totta kai se houkuttelee, mutta siinä on eräs ongelma.
En tiedä, mistä naisesta te puhutte.
- Tästä tulee todella hauskaa. - Tuki turpasi.
Juna ei pysähdy ennen Vancouveria. Kumpikaan teistä ei pääse pois.
- Vaihtoehtonne ovat vähissä. - Mietin asiaa.
- Yritättekö muiluttaa hänetjunasta? - Kenet?
Kiitos kahvista.
Oli mukavajutella. Minun on nyt mentävä.
- Palaamme asiaan. - Numeroni löytyy luettelosta.
Minä täällä.
Herrajumala! Mitä tapahtui?
Kaverillasi Leo Wattsilla on mies syyttäjänvirastossa. Dahlbeck.
- He eivät olleet poliiseja. - Luulin, että kuolit.
Nappaan Dahlbeckin, kun pääsen Los Angelesiin.
- Jos pääset sinne. - Minä hoidan sen.
Eikö minun muka pidä vaivata päätäni sillä?
Henkeni on pelissä. Kuka sinä luulet olevasi?
Luulin, että kuolitjajäin yksin-
- ja sitten yrität vain hyssytellä minua! Varsinainen ääliö.
"Kaverini Leo Watts." Tiedätkö, mitä tapahtui?
- Tiedätkö mitään minusta? - Olet Michael Tarlow'n tyttöystävä.
Liiasta tiedosta olisikin varmaan pelkkää haittaa.
En ollut koskaan aikaisemmin tavannut Michael Tarlow'ta.
Hyvää tarkoittava ystävä järjesti meille sokkotreffit.
Näin, että hänet tapettiin. En tiedä, oliko hän hyvä vai paha.
Mies ampui yhtä tunteettomasti kuin ostaisi purkkapaketin.
Se ei ollut sellaista kuin tv: Ssä vaan hirveää. Se ei kuulu elämääni.
Sellaisesta vain lukee. Sitä ei tapahdu itselle.
En tiedä, miten pääsin kotiin eikä lapsenvahti huomannut mitään.
Aivan, minulla on kymmenvuotias poika.
Luulin, että olisitte tienneet edes sen.
Menin katsomaan häntä, kun hän nukkui.
Toivoin turhaan, että hänet nähtyäni maailma tuntuisi vähemmän julmalta.
Iltauutisissa kerrottiin Michael Tarlow'sta.
Hän oli ollut kuuluisan gangsterin Leo Wattsin lakimies.
Tunnistin Wattsin heti uutisten kuvasta.
En osannut tehdä muuta kuin paeta.
Vein poikani isänsä luo ja käskin hänen matkustaa heti jonnekin-
- kertomatta edes minulle, minne menisi.
Hänet täytyi lähettää mahdollisimman kauas.
Lähdin veljeni mökille.
Luulin, ettei minua löydettäisi sieltä korvesta.
Älä siis yritäkään tuomita minua.
Olen kauhustajäykkänä.
En halua kuolla.
Mutta kuolisin mielelläni poikani puolesta. En ajattele vain itseäni.
Haluaisin auttaa teitä. Minä todella haluaisin.
Minä pelkään. Tässä ei ole kyse vain minusta.
Joten nyt kerrot minulle, mitä on tekeillä-
- ja mitä aiot tehdä, jos tiedät itsekään. Haluan tietää.
Anteeksi. He eivät vieläkään tiedä, missä olet.
He tuskin yrittävät mitään tänä yönä-
- mutta meidän on tehtäväjotain ennen kuin saavumme perille.
Emme pääse pois junasta. En voi kutsua apua.
Junassa on niiden kahden lisäksi joku muukin.
Epäilen, että hän on iso, lihava mies.
En tiedä tarkalleen, mitä aion tehdä.
Tiedän vain, että minun on tehtävä jotain ennen kuin he tekevät.
Yritä nukkua hiukan.
- En saisi unta. - Älä pelkää. Minä pysyn hereillä.
Sinun pitäisi puhdistaa tuo.
Kiitos.
- Ei hätää. Mitään ei ole sattunut. - Emme ole vielä kuolleet.
- Ei, emme ole vielä kuolleet. - Sepä hyvä.
- Lähden pois hetkeksi. - Minne menet?
Ravintolavaunuun. Siten he eivät pääse huomaamatta ohitseni-
- etkä ole lähistöllä, jos he käyvät kimppuuni.
Olet turvassa täällä. Haluaisitko kahvia?
Se kyllä maistuisi.
Liikkumatta! Et ryöstä tätäjunaa.
- Jessus! Ei kai tuo ole oikea? - Ei tietenkään. Minähän olen lapsi.
- Tuossa voi käydä huonosti. - Jajunarosvo voi joutua vankilaan.
- En ole rosvo. - En usko.
- Älä sitten. Minun täytyy mennä. - En antanut lupaa liikkua.
- Minun on pakko. - Pidän sinua silmällä.
- Mikä sinun nimesi on? - Nick.
- Leikitkö aina poliisia? - Olen joskus rosvokin.
Siinä ansaitseekin paremmin, mutta nyt olet poliisi.
- Osaatko säilyttää salaisuuden? - Tietysti.
- Entäjos minä olisin oikea poliisi? - Etkä ole.
Jos voisin todistaa sen ja pyytäisin sinulta apua-
- auttaisitko minua kertomatta kenellekään?
Todista se.
- Onko tuo ihka oikea? - On se.
- Siinä ei lue "poliisi". - Olen apulainen.
- Tutkitko juttua? Missä aseesi on? - Minulla ei ole.
- Miksei, jos kerran olet poliisi? - Rosvot veivät sen.
- Juksaatko? - Kunpajuksaisinkin.
- Lainaa minulle pistooliasi. - Se ei ole oikea.
Emme kerro sitä kenellekään. Nosta oikea kätesi.
Laita vasen käsi pistoolin päälle.
Nimitän sinut osavaltion ja kansain- välisen lain mukaan apulaisekseni-
- vaitiolovelvollisuuksineen ja valtuuksineen. Sano "minä vannon".
- Minä vannon. Mitä se tarkoitti? - Se tarkoitti sitä...
...että saat huutia, jos kerrot tästäjollekin.
Mene nyt äitisi luo ja käyttäydy ihan normaalisti.
Saako olla aamiaista?
Ei kiitos. Ottaisin vain kupin kahvia ja toisen kupin mukaan.
Huomenta. Saanko istua tähän?
Juon vain kupillisen kahvia...
- Ole hyvä. Istu toki. - Kiitos.
- Nukuitko hyvin? - Enpäjuuri.
En minäkään. Junassa on yllättävän hankala nukkua.
Täällä on todella kaunista.
- Tuleeko teille aamiaista? - Vain teetäja paahtoleipää.
- Minkälaista leipää? - Mitä tahansa valkoista.
- Vietkö kahviajollekulle? - En, halusin vain kupillisen mukaan.
Luen vielä muutamia papereita.
- Millä alalla sinä olet? - Myyntitöissä.
- Mitä myyt? - Rakennustarvikkeitaja -koneita.
- Niinkö? Et vaikuta myyntimieheltä. - Millaisia he sitten ovat?
Sellaisia, jotka viihtyvät nimilappu rinnassa.
- Minä en joudu tekemään sitä. - Paahtoleipä tulee kohta.
- Missä asut? - Los Angelesissa.
Minä käyn siellä usein. Tulen ensi viikollakin.
- Asun Bel Airissa. - Se on oikein hieno paikka.
- Voisimmeko tavata? - Anteeksi, kuinka?
- Ei mitään. - Sinähän sanoitjotain.
Minua nolottaa. Kysyin, voisimmeko tavata.
- Tottahan toki... - Miten vaimonne jaksaa?
Annoin osastomme hänelle. Hänen vaimonsa on viimeisillään raskaana.
Hän voi hyvin, kiitos. Ei kai teillä ole ollut epämukava matka?
Ei! Pelasimme korttia koko yön.
Huijaan paremmin kuin vaimo, joten hän tarjoaa aamiaisen.
Pitääkin tästä lähteä. Hyvääjatkoa vain.
Sinä et ymmärrä.
- Älä turhaan pyydä anteeksi. - En voi selittää tilannetta.
- Tule äläkä kysele mitään. - En tahdo...
- Se oli käsky. Olet hengenvaarassa. - Mitä tämä on?
Mikä sinun tuli?
- Minne viet minua? - Sinua luullaan erääksi toiseksi.
- Päästä irti! - Mene osastoosi ja lukitse ovi.
- Se on toisessa suunnassa. - Emme voi palata.
- Kerro edes, minkä takia! - En ehdi.
- Onko jokin hätänä? - Ei.
- Minusta on. - Paskat minä siitä.
Vaihdetaanpa äänensävyä. Minä olen Keller, junan turvallisuusmies.
Junapoliisiko? Kaksi miestä yrittää tappaa erään naisen.
Olen tarkkaillut teitä kaikkia. Missä nainen on?
Turvassa, mutta tätä naista luullaan häneksi.
- Miten voisin auttaa? - Viedään hänet sinun osastoosi.
- Tuolta he eivät älyä etsiä. - Kutsun radiolla apua.
- Eikö se ole rikottu? - Minulla on oma.
Ota yhteyttä Los Angelesin piirisyyttäjä Martin Larneriin.
Puhu vain hänen kanssaan.
- Sano, että Dahlbeck on lahjottu. - Teen sen heti.
Joku muukin kuin ruokakauppias pitää sinusta.
Täällä on Caulfield.
- Miksi viivyit näin kauan? - Vaihdamme vaunuosastoa.
- Mitä tapahtui? - Onnenpotku.
Pääsetjunapoliisin osastoon. Voitamme ainakin aikaa.
Taivas!
- He veivät hänet. - Kenet?
Täällä oli nainen, jota he luulivat sinuksi.
Pois tieltä!
- Kiipeä katolle! - En pysty!
Nyt on pakko! Älä mieti vaan kiipeä!
Mene matalaksi, kun pääset katolle. Hyvin sujuu!
Päätepysäkki!
Heiluta korvia tai varpaita. Haluan syyn ampua sinut.
Leikkipistooli!
- Tule. - En pysty. Minä pelkään.
Niin minäkin. Tule nyt.
En halua sinua vaan vain naisen.
Tämä on puhdas työasia. Sinun olisi pitänyt ottaa rahat.
Tiedätkö, miksi pidän sinusta? Olet niin pitkä.
- Larner. - Caulfield.
- Missä olet luuhannut? - En ehdi selittää.
Dahlbeck on Leo Wattsin leivissä. Päädyimme junaan.
Olen nyt 150 km päässä Vancouverista. Nainen on turvassa.
Ilmoitin Kanadan viranomaisille. Tule rajalle meitä vastaan.
Lähden heti.
Hän sanoi, ettei mr Tarlow'n tarvinnut pelätä.
Hän sanoi: "Pelkäätkö, että teen sinulle pahaa?"
Sitten hän käski mr Tarlow'n palata New Yorkiin-
- ja maksaa velkansa.
Sitten hän lähti kohti ovea-
- pysähtyi, kääntyi ja sanoi: "Michael, minä valehtelin."
Toinen mies kääntyi, otti aseen esiin ja ampui mr Tarlow'n.
Puhutteliko Tarlow jotakuta nimeltä?
Hän kutsui miestä Leoksi.
- Näittekö tämän Leon selvästi? - Näin.
- Tunnistaisitteko hänet? - Kyllä.
- Onko hän tässä salissa? - On.
- Näyttäisittekö meille, kuka hän on? - Kyllä. Tuo mies tuolla.
Merkitään pöytäkirjaan, että todistaja osoitti Leo Wattsia.
Kiitos, miss Hunnicut. Ei muuta kysyttävää.